Робота Гоголя над мовою поеми “Мертві душі”
Для того щоб зрозуміти Гоголя як майстри художнього слова, як великого письменника-реаліста, доцільно звернути увагу ще на одну сторону при вивченні мови “Мертвих душ”: на роботу Гоголя над текстом поеми. Зіставлення канонічного тексту окремих місць поеми з первісною редакцією розкриває процес роботи Гоголя над словом і переконує в тім, що перед, нами великий художник-реаліст, що прагне до влучності й точності слова, до більшої простоти й доступності виражень
Відомо, що Гоголь при всій геніальності був великий трудівник і вчив інших
Початок остаточної редакції (“щасливий подорожанин”) набагато конкретніше початку ранньої редакції. Воно знаходить виразне повторення й поглиблення в останнім реченні першого абзацу (“щасливий сім’янин”) і третій раз повторюється в паралельному початку другого абзацу (“щасливий письменник”), тим самим встановлюючи найтісніший зв’язок між двома абзацами,
Образ втомленої людини з поруч ускладнюють цей образ деталей, як явно громіздкий і непотрібний, Гоголь закономірно зім’яв. Ряд коротких однорідних членів до слова дороги, даних у формі улюбленого Гоголем прийому перерахування, звільнених від відволікаючих, зайвих деталей, зробив цей образ більше Відточеним. Ця стяиутость перерахування відразу дозволила Гоголеві поставити присудок “бачить” і слідом за ним шукане: “знайому дах” і поруч те, що впадає в око, радує й вабить: “з вогниками, що несуться назустріч,” (замість маловиразних випущених подробиць).
Слідом за цим наступає результат-задоволення (“і стануть”) і дається перерахування нових сімейних вражень, без відволікаючих подробиць (зняті слова: нянька, собака), але зате з упором на емоційну, оздоровляючу – цінність цієї зустрічі: “перерива палаючими цілуваннями, владними винищити все сумне з пам’яті”.
Останнє речення першого абзацу остаточної редакції точне, більше яскраве й реалістичне, чим состоящая з повторів і подовжень рання редакція того ж тексту
Більше значеннєве навантаження несе й противительний сполучник але, що підсилює протиставлення і як би – сприятливому зрівноважуванню кінцівкою абзацу всього його змісту. Цей сполучник але грає таку ж значну роль і в наступному абзаці, де зіставляються характери й долі двох письменників, даних також у плані різкого контрасту
Гоголь у поемі докладно й послідовно розвиває події:, вона як би своїми очами спостерігає що відбувається, удивляється в усі характерні подробиці людей, предметів або явищ і з надзвичайною влучністю, виразністю й у той же час ясністю зображує їх у поеме. На початку 2-й глави поеми Гоголь прямо характеризує себе: “Автор любить надзвичайно бути докладним у всьому, і із цієї сторони, незважаючи на те, що сама людина росіянин, хоче бути акуратний, як німець”. Докладність і деталізація в зображенні навколишні є невід’ємними властивостями Гоголя як письменника-реаліста, дуже правдиво й у той же час життєві явища, що просто малює всілякі. Візьмемо кілька прикладів верб тексту поеми
От ще один приклад: опис стародавніх годин у Коробочки, у якому Гоголь сполучить прийом деталізації з поетичними порівняннями: “Слова господарки були перервані дивним шипінням, так що гість було злякався: шум дуже походив на те, як би вся кімната наповнилася зміями; але, глянувши нагору, він заспокоївся, тому що зміркував, що стінним годинникам прийшло полювання бити. За шипеньем негайно ж пішло хрипенье, і нарешті, понатужуся всіма силами, вони пробили друга година таким звуком, як би хто бив ціпком по розбитому горщику, після чого маятник пішов знову покійно клацати праворуч і ліворуч”.
Арсенал художніх образотворчих засобів Гоголя винятково багатий і різноманітний, і він майстерно використає його з метою реалістичного показу життя, з метою сатиричного розкриття зображуваного. Зупинимося насамперед на порівняння х, як на тім прийомі, що особливо впадає в око при читанні поеми, що надає особливу мальовничість добутку й у розробці якого Гоголь не знає собі суперників
Порівняння Гоголя свіжі, вони показують тонку спостережливість автора, узяті з повсякденного життя й, таким чином, ще більше сприяють реалістичному зображенню порівнюваних предметів і явищ, офарблюючи їх або в тон м’якого гумору, або в тон різкої сатири. Порівняння тарганів, що визирають із вугіллю”, із чорносливом; матраца – із млинцем або коржем; особи Собакевича і його з огірком і молдаванським гарбузом; кольори особи Собакевича – із квітам мідного п’ятака; черева дядька Миняя – з велетенським самоваром; екіпажа Коробочки – з толстощеким опуклим кавуном; бревенчатой бруківці в селі Плюшкина – з фортепианними клавішами; шуму пір’я в канцелярії – з возами із хмизом, що проїжджають ліс; світла сірого дня – с кольорами солдатських мундирів; чарівної блондинки – з виточеної зі слоновой кістки іграшкою; мандрівника, що переїхав границю й подвергшегося ретельному огляду, – зі школярем, висіченим несподіваним образом.; письменників, романтика й реаліста, з подорожанами: сім’янином і холостяком; очарованого Манилова – з аматором музики, піднесеним співачкою, що перехизувалася саму скрипку; хмурого поміщика – з вереснем ув останніх числах і ін. – кожне із цих порівнянь Гоголя гранично. просто, жваво й оригінально.
Гоголь часто прибігає до порівняння з живими істотами. Так, рівняється правитель канцелярії по черзі з орлом, куріпкою й мухою; дороги, що розповзаються в усі сторони – з пійманими раками.; Феодулия Іванівна – із плавним гусаком; погаслі очі Плюшкина-с мишами, що виглядають, чи не причаївся хлопчисько; мужик з товстою колодою на плечі – з невтомною мурахою; господарський у минулі роки Плюшкин – і працьовитим павуком; чиновники канцелярії – із працьовитими бджолами, що розсипалися по стільниках
Але особливо барвисті й виразні розгорнуті порівняння. Гоголь відводить читача на кілька митей від сюжету, малюючи опуклу картину або сценку з життя, пов’язану з викладає местом, що, сюжету, і потім знову повертає до сюжету, загостривши його сприйняття
Помітно, що у зв’язку з розвитком у творчості Гоголя реалізму й поглибленням у ньому сатиричної струн у його художніх творах зменшується кількість метафор. Вони потрібні були Гоголеві в його ранніх добутках, де сильна був романтичний струмінь, але зрілий Гоголь досягає потрібного реалістичного ефекту в зображенні життя вмілим підбором простих слів! у них прямому значенні
Можна прочитати цілі сторінки поеми й не зустріти жодного слова в переносному значенні. Там же, де потрібно, Гоголь уміє вставити гостру, виразну метафору, а часом і уособлення й тим самим пожвавити предмет, зробити його ще більш рельєфним. Це помірне й у той же час уміле використання тропів поглиблює реалістичне зображення предмета або події, вигострює сатиричне перо художника
![1 Star 1 Star](https://fable.in.ua/wp-content/plugins/wp-postratings/images/stars_crystal/rating_on.gif)
![2 Stars 2 Stars](https://fable.in.ua/wp-content/plugins/wp-postratings/images/stars_crystal/rating_on.gif)
![3 Stars 3 Stars](https://fable.in.ua/wp-content/plugins/wp-postratings/images/stars_crystal/rating_on.gif)
![4 Stars 4 Stars](https://fable.in.ua/wp-content/plugins/wp-postratings/images/stars_crystal/rating_off.gif)
![5 Stars 5 Stars](https://fable.in.ua/wp-content/plugins/wp-postratings/images/stars_crystal/rating_off.gif)
Схожі твори:
- А. И. Герцен: “…не ревізькі – мертві душі, а всі ці Ноздреви, Манилови й всі їм подібні – от мертві душі, і ми зустрічаємо їх на кожному кроці” (“Мертві” душі поміщиків у поемі Н. В. Гоголя “Мертві душі”) 1. “Мертві душі” – історія створення й задум. 2. Основна думки добутку. 3. Душі “мертві” і “живі” впоеме. 4. Значення композиції в розумінні добутку. 5. Росія – країна “живих” душ Зревшее на протязі декількох десятиліть бажання Н. В. Гоголя написати великий епічний добуток, присвячений долі Росії, привело письменника до задуму...
- Особливості жанру й композиції поеми М. Гоголя “Мертві душі” – МИКОЛА ГОГОЛЬ МИКОЛА ГОГОЛЬ Особливості жанру й композиції поеми М. Гоголя “Мертві душі” Постать Миколи Васильовича Гоголя чітко вирізняється на фоні російської літератури XIX століття. Цей геніальний письменник надав напрямок усьому літературному процесу на кілька десятиліть. До того ж Гоголь є одним з небагатьох письменників, який спромігся поєднати у своїй творчості два...
- Особливості жанру й композиції поеми Миколи Гоголя “Мертві душі” Поема М. Гоголя “Мертві душі” – твір складний, в ньому переплітаються і нещадна сатира, і філософські роздуми про долю Росії, і тонкий ліризм. До свого шедевру письменник ішов усе своє життя, написавши такі самобутні, оригінальні твори, як, наприклад, “Вечо-; ри на хуторі біля Диканьки”, “Миргород”, “Ревізор”. Щоб краще зрозуміти особливості...
- Хронотоп поеми М. В. Гоголя “Мертві душі” Об’єктом теперішнього дослідження є поема М. В. Гоголя “Мертві душі”. Предмет дослідження: хронотоп поеми М. В. Гоголя “Мертві душі”. Складне й цікаве відношення простору й часу – це один з улюблених прийомів Гоголя. Нам схотілося розібратися в особливостях хронотопа письменника, цим і пояснюється наш вибір теми Ціль роботи: визначити, що...
- Художні особливості поеми гоголя “Мертві душі” Гоголь давно мріяв написати произведение, в “якому б з’явилася вся Русь”. Це повинне було бути грандіозний опис побуту й вдач Росії першої третини XIX століття. Таким добутком стала поема “Мертві душі”, написана в 1842 році. Перше видання по цензурних міркуваннях було озаглавлено “Пригоди Чичикова, або Мертві душі”. Така назва знижувала...
- “Мертві душі” поеми Гоголя Гоголь показує їх у порядку зростаючої моральної деградації. Спочатку це Манилов, увічливий, із приємними рисами особи; мрійлива людина. Але це тільки на перший погляд. Поспілкувавшись із ним небагато, ви викликнете: “Чорт знає, що таке!” Його мрійність це ледарство, паразитизм, безвільність У Коробочці Гоголь представляє нам інший тип російського поміщика. Господарська,...
- Чичиков на балі в губернатора. (Аналіз епізоду з першого розділу поеми Н. В. Гоголя “Мертві душі”) Чичиков на балі в губернатора. (Аналіз епізоду з першого розділу поеми Н. В. Гоголя ” Мертві душі “). Великий російський письменник Микола Васильович Гоголь у поемі “Мертві душі” показав страшну російську дійсність, образно говорячи, відбив “пекло” сучасної йому дійсності, образно говорячи, відбив “пекло” сучасної йому життя. Поема – широка картина...
- “Мертві душі”? Безмовні образи поеми Гоголя ” Мертві душі “? Поему Гоголя пронизує безмовність, і натовпи Німа наповнюють її: немає епізоду, де ні були б присутні скуповуються Чичикова мужики-кріпаки, що згадуються числом, скопом або перераховуються поіменно, гак, як буде перераховувати покійних людина-ведмідь Собакевич. Вони беруть участь у цих заходах, але вони ж безмовні. Безмовність в “Мертвих...
- Особливості сюжету й композиції поеми Гоголя “Мертві душі” Приступаючи до роботи над поемою ” Мертві душі “, Гоголь писав, що йому хочеться в цьому напрямку “показати хоча б з одному боку всю Русь”. Так письменник визначив своє головне завдання й ідейний задум поеми. Для здійснення настільки грандіозної Теми йому знадобилося створити оригінальне за формою й змістом добуток. Поема...
- Аналіз поеми Мертві душі Гоголя Н. В 1. Д. Н. Овсянико-Куликовский Герцен писав: “… “Мертві душі” Гоголя – дивна книга, гіркий докір сучасної Русі, але не безнадійний. Смутно у світі Чичикова так, як смутно насправді; і там, і отут одна розрада – у вірі й сподіванні на майбутнє Але віру цю заперечувати не можна, і вона не...
- Жанрова своєрідність поеми Мертві душі Гоголя Н. В Твій вірш, як божий дух, носився над юрбою И, відкликання думок шляхетних, Звучав, як дзвін на вежі вічовий, У дні торжеств і лих народних. М. Ю. Лєрмонтов Час, коли Гоголь задумував і створював свої добутки – з 1831 (“Вечора на хуторі біля Диканьки”) по 1842 (перший тім “Мертвих душ”), –...
- Жанрово-композиційна своєрідність поеми Н. В. Гоголя “Мертві душі” Н. В. Гоголь – видатний письменник критичного реалізму, що продовжує традиції А. С. Пушкіна й углубляющий критичне відношення до сучасної дійсності. Замислювалися “Мертві душі” таким чином, щоб у добутку “з’явилася” вся Русь. Природно, що такий колосальний задум не укладався в існуючі жанрові рамки; композиційна будова теж повинне було стати чимсь...
- Тема: У чому зміст поеми Гоголя “Мертві душі” Поема “Мертві душі” була написана в той час, коли в Росії панувало кріпосне право. Поміщики розпоряджалися своїми селянами, як речами або худобою, могли купувати й продавати їх. Багатство поміщика визначалося кількістю селян, які йому належали. Приблизно через 10 років держава робила перепис “душ”. По списках перепису поміщики платили податки за...
- Плюшкин – персонаж поеми Н. В. Гоголя “Мертві душі” Літературні джерела образа Плюшкинf образи скупарів у Плавта, Ж. – Б. Мольера, Шейлок У. Шекспіра, Гобсек О. Бальзака, Барон А. С. Пушкіна, також, мабуть, князь Рамирский з роману Д. Н. Бегичева “Сімейство Холмских”, Мельмот-старший з роману Ч. Р. Метьюрина “Мельмот-скиталец”, барон Балдуин Фюрен-гоф з роману И. И. Лажечникова “Останній новик”....
- Особливості жанру й композиції поеми “Мертві душі” Поема М. Гоголя “Мертві душі” – твір складний, в ньому переплітаються і нещадна сатира, і філософські роздуми про долю Росії, і тонкий ліризм. Щоб краще зрозуміти особливості жанру “Мертвих душ”, варто зіставити цей твір із “Божественною комедією” Данте, поета епохи Відродження, вплив якого добре відчувається в поемі М. Гоголя. Можна...
- Чому в тексті поеми “Мертві душі” Н. В. Гоголя передісторія головного героя поміщена в самому кінці оповідання? 1. Первісний задум Гоголя. 2. Дві композиційні основи. 3. Сатиричний план поеми. Місце Чичикова в ньому. 4. Проповідницький план поеми 5. Місце авторських відступів. Особливості композиційної побудови поеми Н. В. Гоголя “Мертві душі” обумовлені”насамперед тим творчим завданням, що поставив перед собою автор. Первісний авторський задум містив у собі три книги,...
- Персонаж поеми Н. В. Гоголя “Мертві душі” Літературні джерела образа Ноздрева образи брехунів і хвальків у драматургії Я. Б. Княжніна, А. П. Сумарокова, И. И. Хемницера, И. А. Крилова, а також Загорецкий з комедії А. С. Грибоєдова “Горі від розуму”, Глаздурин з роману Ф. В. Булгарина “Іван Вижигин”. В образі Ноздрева розвинені риси гоголівських персонажів Ихарева й...
- Персонаж поеми М. В. Гоголя “Мертві душі” Ситуація зустрічі Чичикова й Коробочки сюжетно повторює епізод з “Вия”: заблудлі бурсаки попадають у гості до сатанинського “бабусі”. Окремими рисами К. також нагадує відьом з “Вечорів на хуторі біля Диканьки” (М. Вайскопф). Прізвище К. метафорично виражає сутність її натури: ощадливої, недовірливої, боязкої, недоумкуватої, упертої й марновірної. Коробочка “одна з тих...
- Скорочено поеми Мертві душі Гоголя Н. В МЕРТВІ ДУШІ Поема Глава перша В губернське місто NN в’їхала ресорна бричка, у якій сидів пан “не красень, але й не дурної зовнішності, ні занадто товстий, ні занадто тонкий; не можна сказати, щоб старо, однак ж і не та”до, щоб занадто молодий “. Пан зупинився в готелі. Передню зайняв лакей...
- Переказ поеми Мертві душі Гоголя Н. В План переказу 1. Чичиков приїжджає в губернське місто NN. 2. Візити Чичикова до міських чиновників. 3. Візит до Манилова. 4. Чичиков виявляється в Коробочки. 5. Знайомство з Новосибірським і поїздка в його маєток. 6. Чичиков у Собакевича. 7. Візит до Плюшкину. 8. Оформлення купчих на “мертві душі”, придбані в поміщиків....